I 1500-TALLET REDUCEREDE DEN VILDE ONIN-KRIG JAPAN TIL ÉN STOR
JAGTMARK. I MENNESKELIG FORM
LEVEDE DÆMONER BLANDT DE DØDELIGE FOR AT ERNÆRE SIG AF BLODBADET.
EN MODIG SAMURAI VED NAVN KIYOMASA REJSTE SIG FRA ONDSKABEN
OG BLEV DEN MEST BERØMTE DÆMONJÆGER, KUN FOR AT BLIVE DRÆBT
AF DEN ÆLDSTE OG STYGGESTE BLANDT ALLE DÆMONER: ONIGEN
ÅRHUNDREDER GIK. MØRKET HERSKEDE.
SÅ KOM DER EN MYSTISK JÆGER, DER SLOG KRÆFTERNE SAMMEN
MED ET SKYGGESELSKAB KENDT SOM RÅDET.
HUN GØR SIG KLAR TIL AT MØDE SIN ÆRKEFJENDE... ONIGEN.
Amerikanske bombefly hærger nordvietnamesiske flyvepladser
Asakusa, sidste stop, Asakusa.
Vi har ikke megen tid. Gå i gang. Saya?
Er der noget galt?
Hver eneste blodsuger du dræber, bringer os et skridt nærmere.
- Jeg er ikke efter bundspiserne. - Kun et spørgsmål om tid og tålmodighed.
Jøsses!
- Der er noget, der ikke stemmer. - Hvad?
Det er ikke en blodsuger derinde. Han er menneske.
Den nåede bare ikke at forvandle sig.
Er hendes ord godt nok? Hvad nu hvis hun har kvajet sig?
Så er det godt, Saya.
Få noget hvile. Jeg er på hotellet i morgen.
- Tæven er ude af kontrol. - Vi har brug for hende.
Saya er det eneste, vi har.
Vi er færdige her, Michael.
Michael?
Lad os smutte.
Saya sama!
Kato. Fortæl mig om min far.
Han var en kriger.
Den modigste jæger der fandtes.
Hvordan skelnede han dæmoner fra mennesker?
Han stirrede dem lige i øjnene,
og han kunne se, de ikke havde nogen sjæl.
Dæmoner kan antage menneskelig form,
men de kan ikke manifestere en menneskelig sjæl.
Himmelen satte dæmoner i verden
for at sætte vore dyder på prøve.
Hvis det var Himmelens mening, at dæmoner skulle leve blandt os,
hvorfor slår vi dem så ihjel?
Vi har alle vore pligter her i livet.
At udføre vores pligter er at tjene Himmelens vilje.
Resten skal vi ikke stille spørgsmålstegn ved.
Saya!
Din far blev dræbt
af Onigen,
den ældste og styggeste af alle dæmonerne.
Det er din skæbne
at hævne ham
og fortsætte hans mission.
Er du fast besluttet, min pige?
Ja, Kato.
Tre dødsfald på en amerikansk luftbase indenfor en uge.
Vores oprydningshold nåede dertil i tide. Ingen så ligene.
- Undersåtterne æder. - Du kender det gamle ordsprog:
"Når sultne dæmoner æder hæmningsløst...
"er Onigen i nærheden."
Du får dit ønske opfyldt. Du kommer til at møde flokkens leder.
- Hvad er planen? - Rådet vil have dig på basen,
- for at finde flere ledetråde. - Jeg efterforsker ikke. Jeg dræber.
Jamen værsgo. Dræb bundspiserne og lok Onigen frem.
- Men lad blodet mutere denne gang. - Jeg tager aldrig fejl.
Forsigtighed skader ikke.
Og ødelæg ikke dit dække medmindre det er nødvendigt.
Den Ældste trak i en masse tråde for at arrangere dette.
Dække?
- Hvad er det? - Nyt tøj.
USAS LUFTVÅBENS KANTO-BASE - TOKYO
Du behøver ikke køre mig i skole hver dag, far. Jeg kan sagtens gå.
Det er min eneste chance for at være sammen med dig.
- Alle andre går. - Du er ikke alle andre, søde.
- Jeg er heller ikke et barn. - Er det derfor, du gjorde det?
- For at bevise du er voksen? - Gjorde hvad?
Jeg håbede, du ville tilstå. Det gør voksne jo.
- Jeg aner ikke, hvad du snakker om. - Tja, jeg...
Så må det have været Frank. Hvad siger du, Frank?
- Sir? - Var du ude og køre i min bil
- i går aftes? - Nej, sir.
Sneg du dig væk fra basen for at danse på Hippy Shake til klokken 04.00?
- Nej, sir. - Det er løgn. Udspionerer du mig?
Det behøver jeg ikke, Alice. Du er min datter. Folk kender dig, og folk snakker.
Okay, undskyld. Jeg burde have sagt det. Det er bare...
Du har altid travlt med at gøre dig fortjent til din anden orden.
Du må forstå, at vi er i krig. Vi er i fare, selv her.
- Det er din krig, ikke min. - Så er det godt, Alice.
- Se dig for, for pokker! - Javel, sir!
- Mor, mor, kan du ikke se det? - Mor, mor, kan du ikke se det?
Alice! Gider du godt komme tilbage?
Luftvåbnet gjorde mig til mand
Alice!
Jeg er glad, og jeg er stolt
Lad os byde vores nye klassekammerat velkommen.
Sådan. Saya, gider du sætte dig ved bordet derovre?
Godt! Jeg ved, alle har lavet deres lektier,
og at I har læst teksten til i dag,
nemlig Mary Shelleys Frankenstein.
- Okey-dokey, vi starter på side 135. - Hej.
- Hun tror vist, det er en flådebase. - Tænk, at de lukkede en japser ind her.
Før vi ved af det, tror de, de ejer stedet.
"Ligesom Adam var jeg..."
Ja, sir. Vores historie holder.
De tror, det er en CIA-plan.
Frankensteins uhyre sammenligner sig selv med både Adam og Lucifer.
Kan du forklare hvorfor, Liz?
Fordi Adam og Lucifer begge blev skabt af Gud?
Ja, men den ene var god, og den anden ond.
Hvad var uhyret? Hvem rækker han ud efter i sin vrede?
Saya, har du lyst til at deltage i diskussionen?
Mig ikke engelsk.
Ja, Alice?
Vreden gør uhyret menneskeligt. Det er hverken godt eller ondt.
Han blev forladt af sin skaber, ligesom Lucifer blev det.
Gud og Victor Frankenstein forlod begge deres skabninger,
ikke fordi de var ufuldkomne,
men fordi de mindede dem om deres egne ufuldkommenhed.
Meget interessant. Tror du så, at Gud
- er en uansvarlig faderfigur? - Hun tænker vist på sin egen far.
- Hvad sagde du? - Pis på prinsessen,
og hendes far trækker dig i krigsretten.
Det er ikke min fejl. I må ikke henrette mig.
- Kan vi så... - Tag dig sammen!
Slappe af? Opfør jer ordentligt.
George, gider du læse næste paragraf?
"Forbandede skaber! Hvorfor skabte du et uhyre så hæsligt,
"at selv du væmmes? I medlidenhed skabte Gud mennesket..."
Koncentrer dig, Alice. Lad tanken lede kroppen.
Godt!
Det var alt for i dag. Hvad er vores motto, hold Lupin?
- Vær en ulv eller vig bort! - Sådan skal det lyde!
Jeg har brug din hjælp.
- For holdet, forstår du? - Det tror jeg.
- Alice! - Sir?
Du trækker hele holdet ned.
- Du skal blive og øve. - Men jeg skal...
Tro ikke, du får særbehandling,
- fordi du er generalens datter. - Det har jeg ikke sagt.
- Jeg træner med Alice. - Og jeg dømmer.
- Nej, jeg træner alene. - Tænk på holdet.
Tænk på turneringen i næste uge.
- Lav en ulv ud af Alice, piger. - Javel, hr. Powell.
Kom så med det.
- Hvad laver I? - Vi prøvede at ignorere dig.
Men du går os konstant på nerverne!
Er I vanvittige?
Nu.
Tag køretøjet.
- Hvem er de? - Det ved vi ikke endnu, sir.
Stig ud!
Lås dørene op og stig ud omgående.
- Hvad laver du, makker? - Stop dér, fister.
Slap af, store dreng. Ligner vi vietconger?
Behold dine hænder, hvor jeg kan se dem, karl smart.
- Er det nødvendigt? - General.
Michael Harrison, operationsleder, CIA.
- De mænd arbejder for os. - Hvad laver CIA på vores base?
- Det er klassificeret. - Langley har sendt os for at assistere
- med krigsindsatsen. - I hvilken funktion?
Operationslederen falder ikke under dine beføjelser.
- Er det dig, jeg taler til? - General, min overordnede ringer snart.
Lad os nu slappe af
og klare dette på en professionel måde.
- Hvad siger du? - Hold øje med dem, Frank.
Javel, sir.
De var der. Jeg så dem. Sharon... Lindas hoved var...
Det er okay, skat, du er sikker nu.
Jeg så dem!
Hvorfor var den japanske pige i vores skole, Frank?
- Washington indmeldte hende. - Washington?
Hun er registreret under navnet Saya. Hun er datter af Motoki Shishikura,
der snart indsættes som ambassadør i D.C.
Bekræft det hos vores lokale kontaktperson. Få en dommerkendelse og find hende.
De har gjort rent! Se, far, det er stadig vådt.
Vi må finde ud af, hvad de laver, Frank.
Vi har ikke autoritet til at tilbageholde CIA-personale.
Det tager jeg mig af.
Jeg er desværre uenig, sir.
Så må jeg indsende en officiel klage til Pentagon.
Jeg forstår, sir.
Far, hvem end de er, så har de dækket over to mord. De må ikke slippe.
- Slip dem fri, Frank. Alice. - Javel, sir. Træd af!
Din stodder.
Hvorfor håner du Mckee på den måde?
De havde deres våben rettet mod mig.
Vi må rydde op, ellers får vi Rådet på nakken.
Hvorfor sender den Ældste også Saya på high school?
- Hun er ældre end os alle til sammen! - Ja.
For søren.
Den Ældste vil se os.
Der var noget galt med dem! Lindas blod...
Du er stadig i chok, skat. Det er forståeligt. Få dig noget søvn.
Du er nødt til at tro på mig. Hr. Powell ved noget!
Hvordan kan han vide noget, når han ikke var der?
- Få dig nu noget søvn! - Du tager fejl, far.
Så er det godt, Alice! Gider du godt lade de voksne om det?
Vi snakker om det i morgen.
Hvad så, Frank?
Det er præcis, som jeg sagde.
Hvis der skulle komme en ny ambassadør, havde jeg hørt det.
Fyre med solbriller og sjove hatte vifter med billige skilte,
og jeg skal tro, de er sendt af Langley?
Gør det, der kræves.
Find ud af hvem de er, og hvad de laver på min base!
Sir.
Sid ned.
- Går alt efter planen? - Ja, sir.
Mckee har angiveligt ringet til Langley og Washington.
Meget nysgerrig omkring jer to. Var det en del af planen?
Vi mødte ham, ja.
Bare fordi jeg har højtrangerende amerikanske venner, er jeg ikke Onkel Sam.
Lidt diskretion ville være rart.
Rådet skal forblive anonymt.
Vore amerikanske forbindelser må ikke blive afsløret.
I skal ikke hygge jer for meget med at lege CIA.
Jeg skal nok tage mig af det. Du har mit ord, sir.
- Er du sulten? - Meget.
Dette kan måske mætte din appetit.
Et fly er styrtet ned i Okutama-bjergene i morges.
Det er resterne af besætningsmedlemmerne.
Det er Onigens værk.
Billederne blev taget, før vi ryddede op.
Ingen andre kender til det.
- Er hun her? Hun bed på krogen. - Ja.
Onigen er her, der bliver spildt blod.
Jeg beklager, den herre og frue.
Onsen åbner 24 timer. I er velkomne til at se jer omkring.
Mangler I noget? Jeg ser, I ingen bagage har.
Opmærksom og omsorgsfuld. Din kone er en heldig dame.
Gid hun selv mente det. Hun forbereder middag med mine døtre.
Den er snart klar i spisestuen.
Det var da utroligt!
Undskyld.
Kom ud og leg, mine børn. Det er spisetid.
Hvordan har du det, hr. Powell?
- Hvordan går det? - Seks pence og en halv shilling.
- Du kan selv omregne til yen. - Det sædvanlige?
Med is.
Velkommen, søde Alice!
Hvad har du lyst til i aften?
Lad os være alene, Hide.
Du løj.
Du vidste, Linda og Sharon ville skade mig, og du løj overfor min far.
Hvorfor mig? Hvad har jeg gjort? Hvad... Hvad vil du mig?
Det hele handler om dig, ikke? Hvad hvis du tager fejl? Vrangforestillinger?
- Har du tænkt på det? - Jeg ved, hvad jeg så.
Det, du ser, har intet med virkeligheden at gøre.
Se dig omkring. Du ser din fars luftbase, han flyver rundt i sine B-52'ere,
og udsletter skævøjer på rismarkerne, mens han kæmper sin selvretfærdige krig.
Men I ser ikke den egentlige krig, der har fundet sted
siden tidernes morgen mellem jeres slags og min.
Og jeres ende er nær, takket være jeres indbildske tro på Gud
og jeres prætentiøse moralbegreber. Vi vil sejre.
Velkommen til den anden side af spejlet.
Nu er det tid til at dø.
Hallo! Stop! Stop nu!
Nej, nej!
Slip hende!
Nej!
Ned.
Kanto Luftbase
Han slipper væk.
Han er såret. Kom tættere på!
Hurtigere!
Tættere på!
- Er jeg en dæmon? - Nej!
Du har en menneskesjæl!
Hvad er det? Er hun tæt på?
Hr. Powell, Sharon og Linda
- er alle... - De har aldrig eksisteret.
Hvad var de helt præcist?
Blodsugere.
De antager en menneskelig skikkelse. Det er sådan, de lever.
Du er altså ikke studerende?
- Er der flere af den slags derude? - Flere end du kan forestille dig.
- Er der noget, jeg kan gøre? - Det er ikke din krig. Gå hjem.
- Og glem det hele. - Og bare lade dig kæmpe alene?
Jeg kan tage vare på mig selv.
Min far er general på basen. Jeg kunne fortælle ham det, og...
- Sig det ikke til nogen! - Hvorfor?
Ønsker du at leve? Ønsker du, at din far skal leve?
Så lad være!
Han ville heller ikke tro mig.
Saya.
Pas på dig selv, ikke?
- Så de dig? - Nej, sir.
- Er det våben? - Det tror jeg ikke.
Der var fire pakker i alt.
Det virkede alt sammen som standardudstyr, sir.
Fra CIA?
Hvis de da overhovedet har et agentur.
Ring til teknikerne.
Hvad i alverden er det for tingester?
Slimdyr, snegle og hundehaler.
Rolig nu.
Jeg vil bare snakke.
- Hvor vover I at trænge ind i mit hjem? - Undskyld.
Gamle vaner forgår ikke så let.
Jeg har været ved agenturet for længe.
Hvad vil du?
Autoriserede du indbruddet, General?
Du får dem ikke igen. Det er beviser.
- På hvad? - Det må centralen vurdere.
Vent! General.
Vi kom forkert ind på hinanden. Det er min fejl.
Men tro mig, vi er på samme side.
Den side der myrdede to skolepiger? Næppe.
Jeg vil give dig Saya, General. Hun tilhører ikke agenturet.
Jeg kan ikke drages til ansvar. Hun er ude af kontrol.
Hvor er hun? Skriv det ned, Frank.
Hotel Yuzuya. Togoshi-ginza gaden. Ni-Cho, fem syv...
Vent. Hvad hed gaden?
Togoshi-ginza.
Jeg kender den. Den ligger i Shinagawa-distriktet. 30 minutter herfra.
Jeg havde intet valg, General. Jeg kunne ikke lade dig beholde kassen.
Hvem er I?
Menneskeracens frelsere.
Rådet har eksisteret
længe før din tiptipoldefar stjal Amerika fra indianerne.
Vi går en højere vej, General.
Løb, Alice, løb!
Far! Far! Far!
Far. Far?
Alice, forlad basen!
- Alice, du er ikke sikker her. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Skynd dig væk, Alice.
Jeg elsker dig, skat.
Far. Far! Far!
Sådan!
De blev taget på Hotel Onsen.
Onigen.
Hun leder efter dig.
Det er på tide, vi slår igen.
Alt er ved at blive arrangeret. Men det bliver ikke let.
Jeg er ligeglad!
Rådet finder Onigen til mig, det var aftalen.
Det har allerede taget for lang tid.
Tænker du nogensinde på,
hvad der sker herefter?
Livet er mere end bare Onigen.
Ikke for mig.
Pokkers!
Hvordan fandt du mig?
De slog ham ihjel.
Du har ret. Hun kom.
Forstået. Jeg er på vej. Dræb hende.
Dræb hende nu! Gør det nu! Gør det! Nu! Skynd dig!
Dem du arbejder for, de slog min far ihjel!
- Jeg arbejder ikke for dem. - Du lyver!
Tak.
Jeg dræber blodsugerne. De giver mig det, jeg skal bruge for at overleve.
Det er alt.
Hvorfor min far? Hvorfor?
Jeg finder ud af det fra...
Ned!
- Giv mig pigen, Saya! - Nej.
Dette har intet med dig at gøre. Kryds ikke klinger med mig, gadekryds.
Luke?
- Michael. - Læg pistolen.
- Læg den. - Han dræbte Mckee.
Er du vanvittig? Hvad fanden laver du?
Mit arbejde. Jeg har ryddet op, ikke?
Du laver et endnu større svineri!
Ikke når jeg får den pige.
- Nej. - Luke,
jeg siger det ikke én gang til.
Du skyder mig jo ikke, Michael.
Prøv mig.
Okay, du vinder.
Men tro ikke, jeg ikke fortæller den Ældste om dette.
Gør endelig det. Det er ikke mig, der bringer missionen i fare.
- Du er ved at blive blød, gamle mand. - Måske. Men ikke dum!
Er du okay?
Hvem er nu dum?
Vi må af sted.
Vent.
Du kører.
Radio Free Japan. På klokkeslættet.
General Howard R. Mckee, kommandør på højre luftbase,
er død af et hjertetilfælde.
Generalen blev fundet i kritisk tilstand i sit hjem for få timer siden.
Lægerne kunne ikke få liv i ham.
Myndighederne ønsker hjælp til at finde hans datter, Alice Mckee,
der stak af i en militær lastvogn efter at have hørt om det.
En psykolog på basen beskriver teenageren som ustabil
og advarer om, at hendes liv kan være i fare.
Saya?
Er du okay, Saya? Saya?
Vågn op.
Vågn op, Saya.
Dit blod.
Hvorfor reddede du mig?
Vi er ikke af samme slags.
Det var det rette at gøre.
Det rette...
Jeg kendte engang forskel på rigtigt og forkert.
Livet virkede rigtigt.
Kato opfostrede mig i en landsby i bjergene,
som jeg kaldte mit hjem,
hvor jeg fandt mit livs eneste ven.
Lykke og kærlighed var indenfor rækkevidde.
Men så kom den mørke drøm.
I min drøm slog jeg ham ihjel. Kærligheden var borte,
erstattet af mit blod.
Saya! Saya sama!
Jeg vågnede, og det var ingen drøm.
Hvad skete der?
Kom, min pige. Vi må af sted.
Tag din fars sværd!
Jeg forstår ikke.
Dette sværd har samlet mørke kræfter
fra alle de dæmoner, det har dræbt.
Det er en velsignelse
og en forbandelse.
Som du endnu ikke er parat til.
Men vi har ingen tid.
Dæmonerne har fundet os.
Kato...
Kom ikke ud før jeg siger til!
Følg ikke efter mig!
Vi tager af sted sammen!
Nej!
Kato.
Nu må du klare dig selv, min pige.
Hvad vil du gøre?
Min pligt.
Nej, Kato!
Hold dig ude af syne,
indtil du er klar til at møde dæmonerne.
Gå nu og se dig ikke tilbage.
Er du okay?
Tænker du på din far?
Bare...
Bare alle de små ting.
Hvad med dig?
Har du nogen familie?
Min mor,
jeg kendte hende aldrig.
Min far,
han døde få dage efter min fødsel.
Hvordan?
Onigen myrdede ham.
Den ældste, mest magtfulde dæmon.
Min fars mest tro følgesvend,
Kato, reddede mig.
Han tog mig op i bjergene,
tog sig af mig og trænede mig til at være stærk, til at være som min far.
Han endte med at dø for mig.
Kato!
Kato fortalte mig ofte om mordet på min far,
om hvordan dæmoner narrede ham på den mest afskyelige måde.
Den dag forstod jeg det endelig.
Jeg er min fars datter,
men jeg er også den ondskab, der slog ham ihjel.
Siden den nat
har tiden stået stille.
Jeg har kun et mål,
og det er at dræbe Onigen.
Det er min pligt.
Kato havde ret.
Dæmoner kan ikke manifestere menneskelige sjæle.
Lov mig også én ting.
Tvivl aldrig på dig selv.
Du er et menneske.
Det lover jeg.
Så megen smerte og indre kamp. Fjollede pige.
Hun er i nærheden. Bring hende til mig.
I live?
Er du stadig bitter?
Gadekrydset skylder mig.
Vær nu ikke fjollet. Hendes kræfter er langt stærkere, end de var engang.
Vi får se!
Luk mig ud.
Hvad?
Gå du alene. Det er for farligt at blive hos mig.
Nej. Det er vores krig nu.
Kom nu!
Start!
- Er du okay? - Ja! Ja, ja.
Alice!
- Du må ikke gå, far. - Det er mig, Alice!
Vågn op!
Okay, lad os smutte!
Saya!
Alice. Alice.
Dette sker ikke virkeligt.
Intet af det.
Du.
Du er i live.
Saya!
Han er ikke virkelig!
Dette sker ikke virkeligt. Intet af det!
Nej. Han er i live.
Nej. Nej.
Endelig fandt du mig.
Og jeg fandt dig.
Se dog på dig selv, min pige. Brødebetynget over et enkelt menneske,
men ingen dårlig samvittighed over at have dræbt så mange af din egen slags.
Jeg er ikke af din slags.
Fornægtelse. Stædighed.
Du er trods alt din fars datter.
Jeg ser, du har passet godt på hans sværd.
- Vis mig din sande form, Onigen! - Hvad ønsker du at se?
Den dæmon, der myrdede min far.
Den dæmon jeg vil slå ihjel.
Du har hele tiden vidst det, ikke, inderst inde?
Jeg gav dig din styrke.
Jeg gav dig din kraft.
Jeg gav dig din udødelighed,
min datter.
Nej!
Fjollede pige, du har lidt længe nok.
Kom.
Jeg har ventet længe, Saya,
på at du fik styrke nok, på at du blev klar.
Du tror, at jo flere dæmoner du dræber, jo mere menneskelig bliver du, ikke?
Hvor naivt.
Sandheden er, at jo flere du dræber,
jo mere slipper du dine kræfter fri.
Du har fundet ind til din sande natur.
Forstår du det ikke?
Du har gjort alt, hvad der var muligt, for at blive til det du ikke ønskede at blive.
- For at blive til mig. - Aldrig!
Det er din skæbne, fjollede pige.
Blade falder, træer vokser.
Fremtiden hviler i dig.
Slip hende!
Alice! Alice!
Alice!
Forstår du det nu?
Hvilken halvdel giver dig styrke, og hvilken gør dig svag?
Giv slip på det hele. Slip dig selv løs.
Du fødte mig, og du kan dræbe mig,
men du betyder intet for mig!
Du ved ikke, hvad det vil sige at være mor!
Dræb mig, min datter.
Og bliv til mig!
Saya?
Saya.
Er du okay?
Hvorfor? I tror ikke på mig.
Disse uhyrer,
du sagde, et af dem angreb den militære lastbil du stjal.
Men da vi fandt dig nede i kløften, var du alene.
De har ryddet op.
- De? - Rådet.
De slog min far ihjel.
Ja.
General Mckee,
dødeligt såret af sergent Frank Nielsens pistol.
Sergent Nielsen mistede sin søn i krigen for tre måneder siden.
Hans psykologiske evaluering antyder uligevægt.
Og den pige du nævnte, Saya.
Hendes navn og identitet var falske.
Faktisk tror vi ikke engang, hun er japaner.
Hvor er hun nu?
Hun er derude.
Hun leder.
Leder efter hvad?
Leder efter en vej tilbage
fra den anden side af spejlet.